![](https://seura.fi/awpo/img/2019/08/keliakia.jpg?s=bcf4c9d6df140fb156207ce4a38fbe32&fit=crop)
Keliakia voi oireilla monin tavoin – lue erikoislääkärin vastaukset keliakiaa koskeviin kysymyksiin
Suolinukka on kömpelöä, tai se voi olla kokonaan hävinnyt. Suolinukan kömpelyys voidaan todeta tähystystutkimuksessa.
Keliakiadiagnoosi ei ole katastrofi. Jos verestä keliakian vasta-aineet ovat koholla viitaten keliakiaan, aloitetaan gluteeniton ruokavalio.
Keliakia on sairaus, jossa viljatuotteiden sisältämä valkuaisaine gluteeni vahingoittaa ohutsuolen limakalvon nukkaa. Se on elinikäinen autoimmuunisairaus, joka häiritsee ravintoaineiden imeytymistä ja esiintyy henkilöillä, joilla on siihen perinnöllinen alttius.
Keliakia on tavallista yleisempi myös esimerkiksi diabeetikoilla ja kilpirauhasen vajaa- tai liikatoimintaa sairastavilla.
Pohjukaissuolen limakalvon suolinukka vaurioituu keliakiassa. Muita harvinaisia syitä suolinukan vaurioitumiselle ovat erilaiset infektiot.
Suolinukan vaurioituminen voi aiheuttaa moninaisia oireita, ja se voi johtaa anemiaan ja erilaisten ravintoaineiden, kuten kalkin, imeytymishäiriöön.
Keliakian oireet
Keliakiaepäily herää, jos potilaalla on erilaisia suolistoon liittyviä oireita, kuten pitkäaikainen ripuli, löysiä ulosteita, turvotusta, ilmavaivoja tai vatsakipua. Ummetuksen ja laihtumisen taustalla voi olla keliakia.
Ihokeliakia on yksi keliakian ilmenemismuoto. Sen oireita ovat kutiseva polvien, kyynärpäiden ja pakaroiden ihottuma.
Keliakia paljastuu tähystystutkimuksella tai verikokeen vasta-aineista
Suolinukan kömpelyys voidaan todeta tähystystutkimuksessa, jossa otetaan koepalat ohutsuolen limakalvolta. Nykyään ei enää tarvita välttämättä tähystystutkimusta keliakian diagnosoimiseksi, koska verestä otettavat vasta-aineet riittävät keliakiadiagnoosin varmistamiseen. Tähystys tehdään vain, jos oireet voivat viitata myös johonkin muuhun ylävatsavaivaan.
Kun keliakia on jo tutkittu ja poissuljettu verinäytteellä – Voiko se puhjeta myöhemmin?
Jos keliakia on poissuljettu nykysuositusten mukaisella verinäytteellä, hyvin suurella todennäköisyydellä henkilöllä ei ole keliakiaa. Jos henkilö on käyttänyt gluteenitonta ruokavaliota ennen tutkimusta, hänellä on riskitekijöitä keliakialle, tai hänelle on ilmaantunut uusia oireita, testi kannattaa tehdä uudelleen.
Ennen uutta testiä tulee käyttää kotimaisia viljoja esimerkiksi kahden viikon ajan. Jos vasta-ainetesti on edelleen negatiivinen, on keliakia vielä vahvemmin poissuljettu.
Keliakia voi puhjeta myöhemmin aikuisiällä tai jopa vanhuuden päivinä. Mutta jos sairaus on poissuljettu edellä mainituilla tavoilla, riski on hyvin pieni.
Keliakia vaurioittaa ohutsuolen limakalvoa ja suolinukkaa
Keliakia on autoimmuunisairaus, jossa vehnän, rukiin ja ohran sisältämä valkuaisaine, gluteeni, vaurioittaa ohutsuolen limakalvoa. Suolinukka tuhoutuu jo pienenkin viljamäärän nauttimisen jälkeen joko osittain tai kokonaan.
Keliakia on elinikäinen sairaus, eikä varsinaista parantavaa hoitoa ole. Suolinukka saadaan normaaliksi lopettamalla vehnän, ohran ja rukiin käyttö.
Kauraa saa käyttää pieniä määriä. Luontaisesti gluteenittomia viljalajeja, kuten riisiä, tattaria, hirssiä tai maissia voi syödä.
Lue myös: 10 kysymystä imeytymishäiriöstä: Miksi vitamiinit ja hivenaineet eivät aina imeydy?
Gluteeniton ruokavalio on elinikäinen
Jos verestä keliakian vasta-aineet ovat koholla viitaten keliakiaan, pitää aloittaa gluteeniton ruokavalio. Tarvittaessa lisäohjeita ruokavaliosta saa ravitsemusterapeutilta. Ruokavalio on elinikäinen. Sillä suolinukasta tulee taas ketterää, ja oireet häviävät hyvin todennäköisesti.
Tähystyksessä todettu lievä gastriitti ei aiheuta oireita, eikä sille tarvitse tehdä mitään, ellei koepaloissa ole löytynyt myös helikobakteereja. Tämänkin asian voi varmistaa omalta lääkäriltä.
Asiantuntijana sisätautien ja gastroenterologian erikoislääkäri Perttu Arkkila.
Artikkeli on julkaistu ensi kerran Kotilääkärissä 6/19. Artikkelia on muokattu 2.10.2023 klo 15:55
Lue myös: Hyvästi pömppö! 8 syytä vatsan turvotukseen ja hoitokeinot
Kiinnostuitko? Tilaa Kotilääkäri-lehti